Fremskrittspartiet

Historie
I 1973 ble partiet «Anders Langes parti til sterk nedsettelse av skatter og avgifter og offentlige inngrep», i dag kjent som Fremskrittspartiet, stiftet. De er et parti som ser på seg selv som liberalistiske.

I dannelsesåret 1973 stilte de til valg, og fikk allerede da fire representanter på stortinget. De mistet disse representantene i 1977, og byttet navn til det det fortsatt er kalt i dag, Fremskrittspartiet. Året etter fikk de ny partileder, Carl I. Hagen, som var partileder fra 1978 til 2006 og parlamentarisk leder fra 1981 til 2005. I de neste årene hadde de ikke en spesielt god oppslutting, men dette endret seg ved lokalvalget i 1987 da innvandring hadde blitt et viktig tema. Oppslutningen deres steg med nesten det dobbelte av hva de hadde fått fire år tidligere. I 1989 hadde de greid å bli landets tredje største parti med hele 22 representanter på stortinget.

Denne suksessen varte ikke lenge, da det ble indre stridigheter i partiet om deres politiske profil. Dette førte til et fall i oppslutningen deres ved neste valg. Da Fremskrittspartiet stilte til valg igjen i 1997, ble det en ny opptur for dem. Nå hadde de greid å bli det nest største partiet på stortinget. I de første årene av år 2000 hadde de igjen noen indre stridigheter, men ble igjen det nest største partiet i 2005. I 2006 ble Siv Jensen valgt som formann da Carl I. Hagen gikk av.

Ved stortingsvalget i 2013 oppnådde FrP 16,3% av stemmene og fikk 29 mandater på stortinget. Dette var for dem en seier, da de for første gang ble deltagende i regjeringssamtaler.

Ideologi
For Fremskrittspartiet er uttrykket: "Min frihet slutter der din begynner" en leveregel. Dette betyr at de ønsker å tillate mennesker å leve sitt eget liv, så lenge det ikke går ut over andre.

Fremskrittspartiet bygger sin økonomiske politikk på den liberalismen. Liberalisme er en politisk ideologi (tankesett) som krever politisk, religiøs og økonomisk frihet for den enkelte uten statens innblanding. Det vil si at det setter enkeltindividet og dets retter i sentrum, og at statens makt må begrenses.

FrP er også klassisk liberale og liberalkonservative. Klassisk liberalisme går ut på at myndighetenes oppgave er å beskytte og opprettholde innbyggernes rettigheter, liberalkonservatismen legger vekt på verdier som tradisjoner og relgiøse verdier og har respekt for det.

Partiet ønsker kraftige kutt i skatter og avgifter. For å betale skattekuttene vil partiet kutte kraftig i støtten til landbruket, i bistand til fattige land og i støtten til ulike kulturtiltak, blant annet teatre og opera. Partiet ønsker også å bruke mer av oljepengene nå. Spesielt ønsker de å bruke mer penger på vei.

FrP er opptatt av at hver enkelt borger i større grad skal ha rett til å styre sin private eiendom og bruke egne inntekter slik de selv vil. Partiet mener også at private oftest driver mer effektivt enn stat og kommune, og ønsker derfor ofte å selge bedrifter som staten og kommunene eier. De ønsker renere form for kapitalistisk markedsøkonomi, med mindre skatter, reguleringer og offentlig eierskap enn det Norge har i dag.

De er liberale når det gjelder den økonomiske politikken men ikke når det gjelder innvandring. De mener at det skal komme så få innvandre som mulig fordi de kommer for å snylte på oss, og vil ikke endre mening. De mener også at innvandring truer velferdssamfunnet.

Skolepolitikk
Frp ønsker å åpne for mer privatisering av skolen, slik at det åpnes for bransjestyrt opplæring.Dermed kan skolene etablere egne opplæringstilbud, men tilbudene må være i tråd med de nasjonale læreplanene.

Frp ønsker at opplæringen skal tilpasses for alle ferdighetsnivå. For å få til dette, vil de innføre karakterer i matte, engelsk og norsk-opplæringen fra 5. klasse. Frp ønsker også å få mer disiplin og orden inn i den norske skolen, og har planer om å innføre karakterer i orden og oppførsel fra 3. klasse.

Fremskrittspartiet vil ha bedre utdannelse hos lærere, og vil stille krav om minst 60 studiepoeng for å undervise i matematikk.

Eldreomsorgen
En av Fremskrittspartiet viktigste saker er eldreomsorgen. De mener at alle har rett til en trygg, god og verdig eldreomsorg uansett hvor i landet man bor. For at alle skal få likt tilbud, sett bort ifra hvilken postadresse man har, er det viktig at det er staten som tar regningen for eldreomsorgen og ikke kommunene. Frp ønsker å konkurranseutsette tjenestene ved at det er det beste tilbudet som får arbeidet, uansett om det er privat eller offentlig. Det viktigste er at de eldre sine ønsker og behov ivaretas slik at de kan få en god alderdom. Ved å tillate private aktører å komme på banen gjør det at de eldre selv kan velge det tilbudet som passer dem best, og velge bort de dårlige. Fremskrittspartiet mener at alle har rett på et verdig tilbud, og dermed må vi gi eldre mulighet til å bo hjemme så lenge de ønsker. Får å få til dette må man ha et bredt og variert tilbud med gode alternativer for de som ønsker å bo hjemme. Samtidig mener Frp at alle skal ha rett på sykehjemsplass når de måtte trenge dette. Hvis dette skal bli mulig kan ikke den enkelte kommunes budsjetter være avgjørende for hvorvidt eldre får den hjelpen de trenger. Kommunen må i samarbeid med private aktører bygge ut et variert og godt omsorgstilbud, men staten må ta regningen.